Og når det er noe du ikke forstår, er det selvsagt Asbjørns feil, fordi han i din bok muligens har manglende erfaring med hi-fi.Jeg fatter ikke helt hvordan du nogen gange tænker, og om det skyldes manglende erfaring med hi-fi, og hi-fi's måde at opfører sig på, eller hvad.Hvis jeg skal sammenligne visuelle inntrykk, f eks fargeprøver for å matche maling til tapet eller gardiner, har jeg ikke en snøballs sjans i helsike til å treffe riktig hvis jeg stirrer lenge på veggen hjemme, kjører til fargehandelen og stirrer lenge på malingsprøvene der. Det hjelper ikke om jeg bruker enda mer tid på å stirre hvert av stedene. Belysningen kan være forskjellig og mitt visuelle minne om eksakte fargenyanser er ikke perfekt. For å kunne treffe riktig må jeg ta med meg fargeprøvene hjem og legge dem ved siden av det som skal matches. Da ser jeg dem i samme belysning og kan flytte blikket frem og tilbake mellom feltene for å være sikker på om det er likt eller ulikt. Jeg forstår ikke dette med at inntrykket av fargeprøve B skulle forstyrres av minnet om at man nettopp så på fargeprøve A, eller på tapeten for den del.Personlig foretrekker jeg, at bruge musik stykker ( CD, Filer) som jeg har lyttet på i en årrekkke, på mange forskellige anlegs konbinationer.
Endvidere mener jeg, at det ikke er den rigtige metode at lytte på de samme i hurtige A/B test skift. Grunden til dette er, at når du lytter i hurtige skift frem og tilbage bliver der liggende de rester av forrige lytte økter i minne i hjernen din. Dette gør hjernen din forviret og gør det svært for denne at udskille forskellene.
Og før i griner jer ihjel, bør i tenke på at det samme sker med synet dit. vis du har set på en ting lagrer hjernen din bildedet synet skabte i mindet i hjernen din.
Denne vil først endre sig efter at der eventuel sker en bevægelse i det skabte ladrede bilde i hjernen.
Derfor reagere synet dit altid på bevægelse.
Tror at både synet og hørelsen reagere/ benytter samme system for registrering, tolkning, lagring. ect.
Tilsvarende metode for lyd ville være å koble opp alternative løsninger slik at man kan skifte mellom alternativene med fjernkontrollen. Da vil man kunne sammenligne "side ved side", uten å måtte forsøke å huske lyd over lengre tid. Det kan selvsagt være praktiske utfordringer med å skape en slik testsituasjon, men det er når jeg har gjort dette at jeg føler meg helt sikker på hva som låter likt og hva som låter forskjellig. Lydminne er notorisk upålitelig.
Vi står i en situation hvor ingen ved hvad der er på pladen/filen, vi har hvert vores rum, som ikke helt kan afkobles for lytteindtrykket, vi har alle forskelige anlæg, og nogen gange meget forskelige.
Så hvad er det for noget fis at skulle sammenligne med farveprøver.
Det er hele denne måle-tilgang som er helt skæv.
Anlæg som måler relativt ens kan lyde helt forskelligt. Selv om begge anlæg måske hvad angår måleresultaterne indikerer at de lyder " som farven lilla".
Man kan gøre en af to ting , vælge en personlig klang som man synes om, og trives med, eller man kan forsøge at genskabe klangen af musikinstrumenter, og de to ting kan naturligvis være det samme, men er det ikke altid.
Det som skal opnås er en overordnet lyd/farvegruppe om du vil, hi-fi er og bliver kun en illusion og ikke 100% nøjagtigt som billedgengivelse.
Men man kan vælge at kalde korrekt instrument-gengivelse for "rød lyd", en "rød farve" som der kan være mange nuance af alt efter omstændighederne , som der også er ved livegengivelse.
Derfor er det også enormt anstrengende, når man siger at noget skal lyde som et piano, og så kommer der en i***t ind over ,og spørger, hvilket piano, og hvor spiller det.
Kommer der rigtig piano lyd ud af anlægget så er man ikke tvivl om dette, og der findes naturligvis mange nuancer af den lyd afhængig af pianoet, og lokalliterene som pianoet er optaget i.
Men det er stadigvæk piano lyd, som har en fast stuktur , en fast grundtone "farve om du vil".
Når man har hørt mange anlæg så opdager man også at der er masser af anlæg som spiller "grønt" eller "blåt" eller noget helt tredje , og disse anlæg kan man snildt skelne fra de anlæg som spiller rødt eller med en nuance af rødt.
Ps Er meget enig i at skift imellem objekter med en fjernbetjening kan være en rigtig god hjælp, i forhold til at skulle om-koble anlægget hele tiden.
For min del må jeg få si at Asbjørn er en av de mest saklige i disse kabeltrådene, og det er beundringsverdig at han tilsynelatende evner å bevare roen til tross for all denne "fis" (les: dritt) som kommer bl.a. fra deg.
Jeg setter ikke spørsmålstegn ved din kompetanse eller kunnskaper, men litt mindre meg-alene-vite hadde kanskje ikke vært av veien.