MusicBear, Uttern: ...hvis du ikke vet å håndtere dem. Kombiner dem med Meridian og Kimber, slik jeg har gjort med mine , så blir du plutselig veldig glad i dem
![Wink ;) ;)]()
Hvis du ikke hører ALT like klart som dagen selv i en monitor til studiobruk, vil den ikke oppfylle kravene til jobben sin. Og følgelig være helt ubrukelig dertil. Om du har ei innspilling som låter helt jævlig på et generelt OK system, er det som regel pga en av følgende faktorer:
-Teknikeren har lagt lyd- og lydbilde- slik det er for BEVISST å få en bestemt sound, stil. Lyden SKAL RETT OG SLETT VÆRE om den er. Fordi den er en integral del av både budskap og produksjon
- Musikken er mastret i utgangspunktet for et helt annet format, som Spotify, Tidal, og er komprimert til det ugjenkjennelige for å skape opplevd dynamikk der.
-Feilmatch eller feilpress
Til info:
I et studios kontrollrom er det satt opp FLERE STØRRELSER på monitorene. Dette er helt bevisst, da et materiale som funker på små høyttalere- som Acoustic Energy AE1 i originalversjon eller PMC Result 6/ DB1 Gold- nær sagt automatisk da funker på større konstruksjoner. Yamaha NS10 var i sin tid "den bærbare referansen", med en lyd som i studiokretser ble beskrevet som tett opptil det du opplever fra en ghettoblaster. Nevnte AE er en legende som definerte begrepet "engelsk lyd" i studiosetting , forøvrig sammen- ikke samtidig- med Rogers LS 3/5A.
Teknikere og produsenter VEKSLER MELLOM DISSE kontinuerlig. For å hele tida tweake balanser, sjekke total og i siste instans komme opp med den ferdige pakka. I tillegg har vi noe som heter MONOKOMPATIBILITET i et studio, og stemmer ikke den absolutt hele tida, vil ikke materialet fungere i monosettinger. Det ALLER første du gjør i kontrollrommet etter setup av opptagere, instrumenteringen og deres mics, før opptakene begynner, er å gainsjekke ALLE innkommende signaler på bordet, sette dem slik de skal være for å unngå vreng og overstyringer noen vei. Så ender du opp- via ørene, enkeltkanalene og signalbehandlingen- med- som regel- en tokanals master nedmix, liggende på et valgt masterformat. DAT, for eksempel. For å få til den masteren, er så avslørende monitorer en absolutt nødvendighet.
Samme er klang- og effektmaskiner/kompressorer/noisegates/mixere/mics/opptaksutstyr/akustikk i toppkklasse. Som også, hver på sitt vis, oppyller profesjonelle industrikrav og -standarder.. Alt for å hjelpe tekniker, produsenter og musikere til å få ut mest mulig av en gitt session eller et gitt set. Og for at musikkelskeren skal få valuta for sine penger. "Feilen med moderne musikk" det refereres til i tidligere innlegg her oppe, ligger med andre ord IKKE i studio. Den finner du andre steder i kjeden.