Hehe, omslaga til klassisk musikk er vel vanlegvisKonstaterer at tre av platene har, til klassisk å være, litt fine fine platecover!
Kjøpet boksen (vinyl) på idag. Rock&rolls til ingen penger. Ikke hørt på ennå... Men hva er galt?Ble ikke konsert på meg, så jeg prøver. Denne har jeg heldigvis bare tatt sikkerhetskopi av.
Vis vedlegget 941957
Å huffameg! Framifrå lyd (som alltid fra Decca i Sofiensaal), men her var det altså nesten ingenting å like.
Artig å se denne omdiskuterte storselgeren igjen.Karajan, 1982, Notre-Dame Catherdral, Paris.
Vis vedlegget 943007
Sausete jukselydArtig å se denne omdiskuterte storselgeren igjen.
Orgelet er innspilt i Notre Dame i Paris, orkesteret i Berlin.
Mange slakter denne utgivelsen for sausete jukse-lyd. Jeg elsker den.
Fikk Grammy i det minste.Åtteren er nok acquired taste. Mange liker Soltis Mahler.
Kanskje et lite dilemma, det der. Saint-Saëns var organist i Madeleine-kirken i Paris i 20 år, der det stod og fremdeles står et praktfullt Cavaillé-Coll-orgel. Samme geniale orgelbygger har hovedansvaret for klangen i det voldsomme orgelet i Notre-Dame de Paris. Disse orglene er det notorisk vanskelig å gjøre gode opptak av, på grunn den ekstreme dynamikken, svellverk - kasser/klangkamre som kan åpnes og lukkes mekanisk - og katedralens akustikk/lange etterklang. Men gigantisk stort og flott låter det, i den grad at to av de store i fransk musikkhistorie - Widor og Vierne - like godt skrev symfonier for solo orgel inspirert av Cavaillé-Colls romantiske klangverden.Sausete jukselyd- Jeg visste ikke at lyden hadde blitt tatt opp flere steder...
Noen andre som har andre favoritter?
Tusen takk for all informasjon. Det settes pris på.Kanskje et lite dilemma, det der. Saint-Saëns var organist i Madeleine-kirken i Paris i 20 år, der det stod og fremdeles står et praktfullt Cavaillé-Coll-orgel. Samme geniale orgelbygger har hovedansvaret for klangen i det voldsomme orgelet i Notre-Dame de Paris. Disse orglene er det notorisk vanskelig å gjøre gode opptak av, på grunn den ekstreme dynamikken, svellverk - kasser/klangkamre som kan åpnes og lukkes mekanisk - og katedralens akustikk/lange etterklang. Men gigantisk stort og flott låter det, i den grad at to av de store i fransk musikkhistorie - Widor og Vierne - like godt skrev symfonier for solo orgel inspirert av Cavaillé-Colls romantiske klangverden.
God akustikk for et symfoniorkester er noe annet. Blanding med katedral-lyd blir sausete, og derfor har konserthus bygget for symfoniorkester ofte bygget egne orgler.
Noen liker denne innspillingen, der orgelet ligger mer i bakgrunnen gjennom store deler av symfonien:
Vis vedlegget 943431
Soltis versjon av den åttende er jo den som jamnt over topper listene over de beste av slagsen. Jeg er dog enig med deg, og synes den er ulidelig å komme igjennom, men derfra til å mislike musikken? Trokke det. En som ofte går under radaren er Tennstedt og LSO på EMI, mest fordi korene er for små, og orgelet i finalen er lagt på i etterkant. Det er bagateller, for alt i den innspilling fungerer helt sømløst. Sangerne er nøye valgt ut, og formidler strålende. Intet skrik og skrål her. Sinopoli er IMHO en god nummer to. Ligner litt på Tennstedt med en veldig rolig og avbalansert del-1, som er en fin kontrast til andre del, og som i tillegg har veldig god lyd.Det fine med alle disse veldig gode innspillingene er at vi kan foretrekke noen og kanskje til og med mislike andre. Jeg har ennå ikke funnet ut om jeg en gang liker Mahler 8.
Jeg håper og skal høre på anbefalingene.Trokke det.
Var også der. Helt enig.Tilbake fra kammermusikfestivalen i Rosendal med Andsnes, Chamayou, Ehnes, Tabea Zimmermann, Julia Hagen, Dover Quartet, Sharon Kam osv i en overbevisende presentasjon av dybden og bredden i Brahms sin kammermusikk i 11 konserter. En del andre verker for kontrast, bla en del Ligeti (bla en overbevisende Musica Ricercata med Chamayou), et folkemusikkensemble som spilte tradisjonell Balkanmusikk integrert med en versjon av klarinettkvintetten (som vi også hørte med Kam og Dover) i en festlig konsert på lørdagskvelden, samt Andsnes som promoterte Robert Fuchs i en fin klaverkvartett.
3 flotte, slitsomme og lærerike døgn.