Send folk på neste Classic Album Sunday i Oslo. Folk trodde ikke sine egne ører på forrige Talk Talk seanse. 24 april er det The Doors - LA Woman.
https://www.facebook.com/CASoslo/
https://www.facebook.com/CASoslo/
|
Tja. Min foreldregenerasjon, som bygde hus like etter krigen, hadde råd til stor enebolig på vanlig arbeiderlønn selv om mor gikk hjemme. Dette gjelder samtlige av mine foreldres venner. I tillegg fikk de etterhvert bil, båt og hytte og få av dem tok opp store lån. Det er mulig at verken hytta eller bilen var av luksusvarianten men dog....Det var da voldsomt? Vi trenger ikke å bli uvenner over dette her. Ja, etableringsfasen var lettere den gang; men, se nå på hva folk faktisk eide, og hvordan de levde for 40 år siden? Det var stort sett én inntekt i husholdningen, mat var en betydelig del av husholdningsbudsjett osv. Jeg sier ikke at det ikke er dyrt å bo (bokstavelig talt) i dag, men mange andre ting (de fleste?) er billigere, derav det 'relative' i det hele ....
Her: https://www.ssb.no/bygg-bolig-og-ei...kasjoner/de-fleste-bor-romslig-i-eide-boliger
Jeg tuller? Det er jo SSB som kommer med denne påstanden, ikke jeg. De sier bl.a. "De fleste av oss bor i dag i en bolig vi selv eier. Vi bor romslig, oftest i enebolig eller i småhus. Slik har det ikke alltid vært". Jeg tolker i hvertfall dette som at vi bor romsligere nå enn før, men der er du altså ikke enig? Husk at det her er snakk om per person også, så om man bodde mer landlig til før, i større enheter, så var det vel også flere som bodde under samme tak? Jeg kan ikke fatte og begripe at det skal være tvil om dette. Du sier at vi har hatt en nedgang i levestandard de siste 40 årene, jeg hevder det motsatte. Du begrunner dette med vanskelig etableringsfase, jeg begrunner det med økt kjøpekraft. Jeg sier ikke at det ikke er vanskelig med etableringsfase i dag, og at den uten tvil kommer senere i livet for 'folk flest' i dag (av flere grunner dette), men bortsett fra dette så jeg altså ikke enig i dine påstander. Legg gjerne frem statistikken du snakker om som viser til mindre kvadratmeter per person, de siste 40-50 årene.Nå tuller du med statistikk, for å forsvare en påstand som er statistisk feil. At nordmenn bor romslig i eide boliger betyr ikke at antall kvadratmeter pr nordmann vokser. Ønsker du å bo i byer og tettsteder, og det gjør hittil 80% av befolkningen med mer på vei, så er du prisgitt færre kvadratmeter enn dine forgjengere, spesielt i nybygg, der antallet etasjer i høyden er økt (lavere takhøyde), samtidig som horisontal flate i hver enhet er redusert. Dette viser vår boligbyggingsstatistikk med ekstrem tydelighet.Det var da voldsomt? Legg inn årene? Du trenger vel ikke ta helt av du heller?Legg inn årene. Du skrev at statistikken viser at folk har mer plass -- det er fullstendig feil.Ser ikke ut til at statistikken din holder helt vann i forhold til hvordan det var på 70-tallet angående kvadratmeter tumleplass? Jeg er nå heller ikke sikker på om jeg har 'relativt' dårligere råd enn min far (la oss si han var en gjennomsnittsperson når det gjelder lønn), når jeg ser hva han kunne unne seg av 'luksus' i forhold til meg (en annen gjennomsnittsperson av i dag). Jeg tenker da på bil, tv, hus(!), møbler, mat, ferie, klær, strøm. Du har selvfølgelig helt rett i at leiligheter i Oslo i dag er ekstremt dyrt, også 'relativt' sett, og at det var lettere å komme inn på eiendomsmarkedet i 'gamle dager'. Men, man _må_ ikke bo sentralt i Oslo, og man må være villig til å gå litt ned i standard. Standard er her et nøkkelord i hva jeg mener med at jeg har bedre råd også. Vi kjørte rundt i en folkevogn boble, bodde i rekkehus, hadde svart/hvit-TV før vi etterhvert arvet en farge-TV. Ferier var i Norge osv osv. Hytta du snakker om som 'alle' hadde råd til kan dessuten ikke sammenliknes med dagens hytter. De fleste har råd til en hytte med samme standard som var vanlig den gang, også i dag. Jeg fortsetter nok å påstå at jeg har 'relativt' bedre råd i dag, ja ...![]()
Du skrev også at du stod bedre i det enn din far. Jeg kjenner ham ikke - men økonomisk statistikk viser at det var rene Halleluja å være i etableringsfasen i slutten av 60-tallet og utover 70-tallet, til man begynte å gjøre noe med "inflasjonsspøkelset".
I dag har nok folk større hytter, men nordmenn er i verdenstopp når det gjelder private gjeldsopptak. Og det er her det var så fint å være i etableringsfasen da: inflasjonen tok gjelden i slik grad at bankeiere gråt.
Her: https://www.ssb.no/bygg-bolig-og-ei...kasjoner/de-fleste-bor-romslig-i-eide-boliger
Ja, og så har utviklingen gått videre etter dette? Ingen motsetning i hva jeg sier dette; folk får stadig bedre råd, og kjøpekraften øker; jevnt og trutt?Tja. Min foreldregenerasjon, som bygde hus like etter krigen, hadde råd til stor enebolig på vanlig arbeiderlønn selv om mor gikk hjemme. Dette gjelder samtlige av mine foreldres venner. I tillegg fikk de etterhvert bil, båt og hytte og få av dem tok opp store lån. Det er mulig at verken hytta eller bilen var av luksusvarianten men dog....Det var da voldsomt? Vi trenger ikke å bli uvenner over dette her. Ja, etableringsfasen var lettere den gang; men, se nå på hva folk faktisk eide, og hvordan de levde for 40 år siden? Det var stort sett én inntekt i husholdningen, mat var en betydelig del av husholdningsbudsjett osv. Jeg sier ikke at det ikke er dyrt å bo (bokstavelig talt) i dag, men mange andre ting (de fleste?) er billigere, derav det 'relative' i det hele ....
Her: https://www.ssb.no/bygg-bolig-og-ei...kasjoner/de-fleste-bor-romslig-i-eide-boliger
Det er nok ikke bare hifi-entusiaster det ses rart på. Det løftes sikkert øyebryn over mange andre hobbyer også. Jeg ser for meg en samtale mellom to som tilfeldigvis møtes på byen. "Har du noen hobbyer?" "Ja, jeg samler på tordivler. Enn du?" "Jeg for min del liker å lese om dekadensens betydning for verden av i dag".Hvorfor ses det rart på hifi entusiaster?
Personlig har jeg stor respekt for andre som har en hobby om det er sykling, guitar, bil, båt eller motorsykkel.
At andre ikke forstår min entusiasme ift. hifi og musikk spiller liten rolle. Min kone lar meg handle når det er råd eller spart opp så her er jeg heldig stillet. Eneste "motstand" er at hun mener jeg er gammeldags når jeg satser på fysisk format ifa vinyl![]()
Du kan tolke i vei, men du tar altså feil, og da blir det litt dumt å argumentere med deg. Du tar feil når det gjelder hvorvidt dagens nyetablerere har bedre råd til forbrukskjøp enn ditto på 70-tallet (såkalt discretionary spending) og du tar feil når det gjelder trangboddhet for samme gruppe.Jeg tuller? Det er jo SSB som kommer med denne påstanden, ikke jeg. De sier bl.a. "De fleste av oss bor i dag i en bolig vi selv eier. Vi bor romslig, oftest i enebolig eller i småhus. Slik har det ikke alltid vært". Jeg tolker i hvertfall dette som at vi bor romsligere nå enn før, men der er du altså ikke enig? Husk at det her er snakk om per person også, så om man bodde mer landlig til før, i større enheter, så var det vel også flere som bodde under samme tak? Jeg kan ikke fatte og begripe at det skal være tvil om dette. Du sier at vi har hatt en nedgang i levestandard de siste 40 årene, jeg hevder det motsatte. Du begrunner dette med vanskelig etableringsfase, jeg begrunner det med økt kjøpekraft. Jeg sier ikke at det ikke er vanskelig med etableringsfase i dag, og at den uten tvil kommer senere i livet for 'folk flest' i dag (av flere grunner dette), men bortsett fra dette så jeg altså ikke enig i dine påstander. Legg gjerne frem statistikken du snakker om som viser til mindre kvadratmeter per person, de siste 40-50 årene.Nå tuller du med statistikk, for å forsvare en påstand som er statistisk feil. At nordmenn bor romslig i eide boliger betyr ikke at antall kvadratmeter pr nordmann vokser. Ønsker du å bo i byer og tettsteder, og det gjør hittil 80% av befolkningen med mer på vei, så er du prisgitt færre kvadratmeter enn dine forgjengere, spesielt i nybygg, der antallet etasjer i høyden er økt (lavere takhøyde), samtidig som horisontal flate i hver enhet er redusert. Dette viser vår boligbyggingsstatistikk med ekstrem tydelighet.Det var da voldsomt? Legg inn årene? Du trenger vel ikke ta helt av du heller?
Her: https://www.ssb.no/bygg-bolig-og-ei...kasjoner/de-fleste-bor-romslig-i-eide-boliger
Du er like sta som meg, jo!Her får du linken en gang til - legg merke til at Aftenposten, for å lette forståelsen, har valgt å oppsummere i overskriften:
Vi bor på stadig færre kvadratmeter - Aftenposten
God påske!I 1980 hadde hver person 36 kvadratmeter til disposisjon, mot 58 kvadratmeter i 2013 (se figur 2). Tendensene vi finner i levekårsundersøkelsene, støttes også av folke- og boligtellingene. Folketellingene viser at det i 1960 var 3,3 personer i hver husholdning, og det tilsvarende tallet i 2011 var 2,2.
Anlegget kommer nok ikke i første rekke, nei, men hvis ungdommen får opp øynene (og ørene) igjen, kanskje de har anlegget på plass _før_ boligen kommer, slik mange av oss her gjorde det. Konfirmasjonspengene gikk jo for mange til stereo i gamle dager (på tidlig 80-tallet for min del), og det levde jeg med lenge ...Jeg har sikkert gått hardt ut, men det blir vanskelig å studere kjernen i problemet om man later som om plass og tilgjengelig disponibel inntekt ikke er viktige faktorer når det gjelder utviklingen bort fra "et godt anlegg i stuen".
En gjenganger nå er at unge i etableringsfasen trenger hjelp fra foreldrene til egenkapital. Da jeg kjøpte trengte jeg ikke kausjonist engang. Prisen var så overkommelig i forhold til inntekten at det ikke ble stilt krav om slikt - og det samme gjaldt for andre i min omgangskrets. (Bankene var også litt slepphendte dengang).
En som har kjøpt ny bolig, med egenkapital fra forskudd på arv e.l., stiller nok ikke opp et dyrt stereoanlegg som førsteprioritet når foreldrene inviteres til søndagsmiddag.
Vel - over til det viktige. Vi kan rekruttere folk vha anleggene våre. Jeg har til og med hjulpet folk til å kjøpe seg gode anlegg, etter at de har lyttet hos meg og fått lyst på et i eget hjem.
Og jeg var dønn seriøs når det gjaldt anbefalingen om å ta med folk til Classic Album Sundays i Oslo. Neste er 24 april - man finner dem på facebook. Rene kirken for konvertering til HiFi.
Hvem har råd til nær 300kvadratmeter enebolig på èn ufaglært lønning i dag?Ja, og så har utviklingen gått videre etter dette? Ingen motsetning i hva jeg sier dette; folk får stadig bedre råd, og kjøpekraften øker; jevnt og trutt?
hadde vært interesant å vite snittalderen til de på boligmarkedet i 1980 vs 2013? befolkningen har iallefall økt betydelig, men har antall boligere økt i samme grad. i sentrale strøk er det iallefall attraktivt for bebygger å presse inn så mange folk som mulig på lavest mulig plass for å få mest mulig avkastningI 1980 hadde hver person 36 kvadratmeter til disposisjon, mot 58 kvadratmeter i 2013 (se figur 2). Tendensene vi finner i levekårsundersøkelsene, støttes også av folke- og boligtellingene. Folketellingene viser at det i 1960 var 3,3 personer i hver husholdning, og det tilsvarende tallet i 2011 var 2,2.
Et det lås på utsiden av det rommet i kjelleren?Må få dere ordentlig kvinne da se guttær. Min kone vil bare ha fine ting, om det gjelder vesker, biler, klær eller anlegg. Masse penger tjener hun og. Det eneste punktet hun tydeligvis har redusert kravene er på gubben, for han er ikke mye å komme trekkende på...
Hmm, kanskje derfor hun lar meg ha et rom i kjelleren?![]()
Nei, det er det som forvirrer meg. Får komme og gå når jeg vil?Et det lås på utsiden av det rommet i kjelleren?
Deltakere på Luksusfellen.Hvem har råd til nær 300kvadratmeter enebolig på èn ufaglært lønning i dag?Ja, og så har utviklingen gått videre etter dette? Ingen motsetning i hva jeg sier dette; folk får stadig bedre råd, og kjøpekraften øker; jevnt og trutt?
Falt denne kommentaren morgenen etter, eller samme kveld?De sure reaksjonene kommer når jeg avrunder med at "vi møttes aldri igjen".
Jeg har alltid hatt anleggene stående godt plassert. Der jeg bor nå er det to stuer, med et anlegg i hvert. Sånn var det også der lytterommet jeg nevnte befant seg. Når jeg får besøk hender det jeg får spørsmål om husalterene, og da hender det også at jeg forteller den historien. Damene liker den ikke, gutta liker den - men det må sies at enkelte ikke gir uttrykk for det mens respektiv dame er på skuddhold.Falt denne kommentaren morgenen etter, eller samme kveld?De sure reaksjonene kommer når jeg avrunder med at "vi møttes aldri igjen".
Hvis sistnevnte, så har du utvist en misunnelsesverdig dedikering til hobbyen!
Samme her. Kona synes det er vakkert og skylder på at hennes medsøstre er opptatt av at det er trendy med minimalistiske interiører (med tilhørende elendig akustikk).Har heldigvis kone som syns at dette hører hjemme i ei skikkelig stue![]()
Her har du et svært viktig poeng. Om man kunne gått inn på en hifibutikk (eller en hifimesse) og blitt bergtatt av klarhet, dynamikk og rytmikk så hadde mye vært gjort. Tenk om flere kunne hatt opplevelsen av å høre favorittplatene sine bli gjengitt på en mye bedre måte enn før?Her ligger noe av problemet, ikke bare hos unge men også folk flest, uansett alder.Den oppvoksende slekt er kanskje ikke så kjent med hva god lyd innebærer.
Det man ikke vet finnes blir ikke savnet.
Typisk audiofile oppsett har fokus på feil ting - det låter gjerne flott og fint og det som oppfattes som korrekt lyd i disse miljøene.
For andre oppfattes det som presenteres som dyre ting som det kommer fine lyder ut av.
For lyden engasjerer ikke.
Når de intetanende presenteres for god lyd som også engasjerer, blir resultatet noe annerledes.
Men det må være noe skikkelig, fullfrekvent, med rett bass, fullt dynamikkområde.
For unge vil boforhold være en begrensende faktor.
For mange blir head-fi en innfallsport, og dette er jo populært.
God lyd er fremtiden, og nå i dag kan en nyte ikke bare musikk, men også ting som enkle tv-dokumentarer og frydes over lyden.