Gjestemedlem skrev:
roesok skrev:
Ja, jeg tror på dette. Sammen med hundrevis av millioner rundt om på jorden, fra den første kristne tid fram til idag. Og ikke bare enkle enfoldige sjeler som du og jeg. De skarpeste hjerner, professorer, matematikere, vitenskapsfolk, mange vinnere av Nobels Fredspris, de fremste musikere og komponister innen klassisk, jazz og rock, de største forfattere i litteraturhistoren, malere, skomakere, fiskehandlere, fotballsparkere, bussjårfører, lærere, bilmekanikere, tidligere ateister, blomsterhandlere, bilselgere og bønder. Jo, de tror på dette.
Ja det er svært trist at så mange folk fremdeles lever med og tar alvorlig disse absurde eventyrforestillingene. Vi burde vært langt forbi dette stadiet i 2011. Er det virkelig en trøst at det finnes så mange andre overtroiske? For meg er det bare skremmende og foruroligende at vi lever i en verden så full av mennesker som ikke vet bedre, eller som er så redd og engstelig at de behøver slike godnattistorier for å få sove.
Ser du selv hvor ensidig din argumentasjon blir og at du gjentar deg selv i det uendelige? Gud er ikke til, Kristus er ikke den han ga seg ut for å være, og de som tro noe annet er bare dum...
Det er så godt som umulig å ha en seriøs diskusjon når motparten hele tiden blir omtalt med eventyrforestillinger, overtro og godnatthistorier. Samtidig ser jeg at din ateistiske livsanskuelse (tilsynelatende) er fast som fjell. Husk, den som står med begge beina på bakken står stille... Skal jeg være ærlig tror jeg ikke du er slik om en kommer innenfor et tøft skall.
Skal jeg være ærlig har jeg gjennom et forholdsvis langt liv hatt både min tvil og min tro. De fleste ligger nok der. Men den kristne troen har med årene blitt både mer komplisert og samtidig enklere. Jeg har fått mer og mer fokus på det sentrale. Skrellet bort mye unødvendig religiøs staffasje og søkt inn mot kjernen av kristen tro, som er Kristus. Det er frigjørende og gir mål og mening.
They ask me how I feel
And if my love is real
And how I know I'll make it through
And they, they look at me and frown
They'd like to drive me from this town
They don't want me around
'Cause I believe in you.
They show me to the door
They say don't come back no more
'Cause I don't be like they'd like me to
And I, I walk out on my own
A thousand miles from home
But I don't feel alone
'Cause I believe in you.
I believe in you even through the tears and the laughter
I believe in you even though we be apart
I believe in you even on the morning after
Oh, when the dawn is nearing
Oh, when the night is disappearing
Oh, this feeling is still here in my heart.
Don't let me drift too far
Keep me where you are
Where I will always be renewed
And that which you've given me today
Is worth more than I could pay
And no matter what they say
I believe in you.
I believe in you when winter turn to summer
I believe in you when white turn to black
I believe in you even though I be outnumbered
Oh, though the earth may shake me
Oh, though my friends forsake me
Oh, even that couldn't make me go back.
Don't let me change my heart
Keep me set apart
From all the plans they do pursue
And I, I don't mind the pain
Don't mind the driving rain
I know I will sustain
'Cause I believe in you.
(Bob Dylan - 70 år idag)